EN ORIGINAL COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Jeg var sådan: "Provokerer du mig,
får jeg dig slået ihjel."
Fyren var bare: "Jeg ved ikke, om jeg klarer det."
Jeg sagde: "Selvfølgelig ikke! Ingen kan klare presset!"
I ved det. Jeg presser på.
Det er knust glas, så rør det ikke.
Ja. Nej, gå ikke rundt uden sko på.
Okay.
Okay. Jeg må gå. Det store show er i aften.
Jeg elsker dig. Okay, farvel.
Okay.
Så jeg fik idioten slået ihjel.
Og han ejede teateret, okay?
Han ejede teateret.
Nu er han død.
- Har du zika-virus? - Hej. Bob. Teaterejer.
I starter bare, når I er klar.
Publikum er vilde.
Ja! Selvfølgelig er de det?
Jeg stoler på, I ved, hvor scenen er.
Selvfølgelig kan vi finde scenen!
Jøsses!
Skål.
Ja!
Så kører vi!
Ved du hvad, mand
Han er en helvedes karl
En fremragende laban Med en mikrofon og en sal
Optræder overalt i alle rigerne
Tjener kassen Scorer alle pigerne
Ser du ham, skal du vide Du hellere må gå til side
Rory
Ja!
Hvor vildt. Rory! Giver du en autograf?
Ja. Nej!
Skrid væk fra mig!
Undskyld.
I guder, du er så forbandet sej.
Ja!
Det siger du ikke.
Mike! Lad os gå.
Så du det?
Husk det.
Rory
Held og lykke, mr. Scovel.
Rory.
Hvad sagde du til mig?
Jeg sagde held og lykke.
Ja.
Det behøver jeg ikke, makker.
Jeg elsker dig.
Det gør jeg også.
Nu skal jeg pule publikum i gulvet.
Ja!
Hvad sker der?
Gilbert fører dig snart på scenen.
Hvad ... Scott, vent lidt.
Hvad gør jeg på scenen?
Aner det ikke. Find på noget.
Den næste er en komiker.
Giv en stor hånd til...
Cory Scravin!
Mange tak.
Mange tak!
Mange tak, Atlanta!
Tak!
Tak, Atlanta.
Mange tak, Atlanta.
Tak, Lanta.
Mange tak, Lanta.
Jeg undersøgte kælenavnene.
Mange tak, fordi I kom, Lantanere.
Fordi I kom for at se showet. Mange tak for det.
Vi starter. Anal. Hvem har prøvet det?
Hvem har prøvet anal? Nogen herinde?
Hvem har prøvet anal?
Hvem her har prøvet anal?
Det her er showet. Hvem har...
Tidligere var det: "Er det her showet?"
Det her er showet.
Anal. Hvem har prøvet anal?
Men, altså, anal.
Anal, mener jeg. Anal.
Hvem har prøvet anal?
Jeg har én vits, og den er halvvejs færdig.
Det her er ... Det her er dét.
Jeg gør det omvendte af Louis CK.
Jeg skriver én ny vits om året.
Denne vits er faktisk tre år gammel.
Den burde være god til en special.
Godt valg at se med. Tak, fordi I er her.
Anal. Vi er stadig ... Det er stadig ... Anal.
Anal.
Virker det bedre sådan her?
Anal!
Hvem har prøvet anal?
Jeg er den mest uvorne i comedy-kredse!
Men hvem har prøvet anal?
"Røvpuling." Hjælper det?
Hjælper det?
Hjælper det noget?
Røvpuling. Nogle mennesker ... "Nå, røvpuling. Ja.
Okay.
Han sagde 'anal', og jeg tænkte: 'Hvem er læge-advokaten på scenen?'
Anal? Hvad?
Røvpuling. Det forstår jeg bedre.
Det er mere min stil!
Det er faktisk mere min stil.
Jeg røvpuler!
Vil du høre noget? Jeg røv..."
Man skal sige "røvpuling" med dialekt.
Uden dialekt lyder man som en seriemorder.
"Røvpuler I nogensinde?"
"Du godeste.
Karen, tag hånden ned for fanden!
Det er klart en fælde.
Det er en dødsfælde."
"Jeg ved ikke.
Jeg har aldrig været til sådan noget her."
"Så siger vi det. Røvpuling!"
Er det ikke ... I tænkte sådan: "Det er ikke så galt."
"Røvpuler I nogensinde?"
"Hey, det er fyren fra benzintanken!
Svar på spørgsmålet."
"Jeg vil bare vide, om I har prøvet røvpuling!
Kom nu bare!
Blyfri. Skal den fyldes? Selvfølgelig!
Har I prøvet røvpuling?"
"Hej. Jeg fylder den. Jeg er ved pumpe ti.
Den medarbejder er ret meget om sig.
Hvad? Ikke en medarbejder? Jeg kommer straks.
Nej, min skyld. Der var mange tegn, og jeg skulle have...
Jeg skulle have lyttet."
"Har I prøvet røvpuling?
Røvpuling!"
Min kone og jeg prøvede engang, og...
Hold nu kæft!
Hold kæft!
Jeg har spurgt jer. Ingen sagde en skid.
Nu må jeg tale selv igennem hele showet.
Det her job stinker.
Nogle tænker: "Måske har han kun én vits.
Vi troede, det var gas."
Drejningen i aften handler om ærlighed.
Vi prøvede anal engang. Jeg kunne ikke lide det,
og det får mig til at føle mig som en gentleman.
Sejt, skat. Det behøver vi ikke prøve igen.
Du hadede det virkelig. Alle de tårer.
Hvis din kone græder under sex,
prøver hun at fortælle dig noget.
Lyt. Forstår du? Tal om det.
"Er du okay?" Bare sådan en.
"Er alt okay? Hvad sker der?
Du blev lidt ked af det. Jeg vil..."
Og tal sådan. Det tænder kvinder.
Det tænder kvinder vildt meget.
"Hey, hurtigt spørgsmål!
Hvad sker der for de tårer der?"
Vær så ... Vær så ekstatisk.
"Hallo!
Hvad handler de tårer der om?
Lad os komme videre!"
Hvor mistede jeg nogle stykker?
Da jeg beskrev, at mine kone græd under analsex?
Var det der, nogle tænkte: "Helt ærligt! Nej.
Nej, nærmeste udgang. Vi skrider.
Det var ikke det, jeg kom for."
Har man ikke prøvet det, fint. Du har prøvet.
Har I prøvet at prøve? Hvis I forstår?
Ved I, hvad jeg taler om?
At man er ved at prøve, og man standser og tænker:
"Jeg kan ikke gennemføre det.
Hvem tror du, jeg er?
Bare, fordi jeg ser det i alle pornofilm...
betyder det ikke, jeg ved, hvad jeg gør."
Det er svært. Som at få en lime ned i en Corona.
Første tanke er altid: "Hvem skar dem ud?
Vidste de ikke, hvad de skulle bruges til?"
Det går.
Forstår I? Det går.
Det går. Man skal ville det.
Man skal ville nogle ting.
Det går, hvis man ønsker det stærkt nok.
Ja, min jakke er et problem for mange.
Jeg er ikke dum. Jeg skabte problemet. Jeg ved sgu godt, hvad der sker.
Jeg skal ikke selv se på den.
Sådan et røvhul er jeg. Jeg ved, I er nødt til at se på den.
Mange tænker allerede...
"Åbn den!
Åbn den! Eller få den i din størrelse!
Forstår du? Du er sgu...
Hvor meget ønsker du at passe ind? Du er 36. Vågn op."
Den her? Åh, for fanden ... Den hænger forneden.
Det er det værste af det.
Hele vejen rundt hænger den forneden...
Hej!
Jeg er din skjorte!
Det er så tåkrummende.
Du godeste.
Nogle tænker: "I bukserne med den."
Det kan jeg ikke.
Så ligner jeg en forklædt strisser, der træner miniputter.
"Tag to, Kev! Kev, tag to!
Kev, hold dig nede.
Glid ind, Kevin!
Din far var også skoddårlig!
Vi spillede sammen. Du når ingen vegne."
Han er hård imod dem. "Du når aldrig længere, makker.
Kan du ikke engang glide?
Jeg går hen til bænken om lidt. Jeg vil tale med holdet.
Du stinker.
Der er syv af jer på holdet.
Hører I mig?
Vi har syv. Nogle når måske længere.
Ikke dig, Kev.
Hvad sagde du lige, Kevin?
Jeg er sgu strisser.
Det her er mit dække.
At være agressiv træner for miniputter."
Jeg lavede engang et show, hvor jeg havde hættetrøje på,
og jeg trak snoren i den ene side ned til knæet...
med en stump tilbage herovre.
Folk så slet ikke showet.
Vreden i deres øjne...
Det var sådan: "Nej!
Vi har betalt for det her!
Ordn det!"
Jeg svingede den bare rundt. "Jeg er altså gift."
Slog med den.
"Ægteskab er sjovt."
Hvad gør det for jer?
Hjælper det nogen?
Tænker nogen: "Det kunne jeg ikke lide,
men grav lidt dybere, så er jeg med"?
Jeg lader den bare sidde lidt.
Jeg kan ikke bruge lommen.
Hej! Et bord til én. Ja, et bord...
Mig igen.
Mig igen. Et bord til én.
Det "sædvanlige."
Mit sædvanlige bord, der er højere end normalt, tak.
Det er slet ikke rart at bruge lommen.
Hej!
Om tre år opfinder Kanye West denne jakke,
og alle vil sige: "Nu kan jeg lide den."
I ler ad mig nu, men tro mig.
Om tre år er det: "Nu er den sej."
Vildt. Jeg startede trenden. Se lige det her.
"Husker du Kanye? Han har en ny jakke.
Husker du den komiker, vi så?
Han bar jakken sådan først."
"Nej, det husker jeg ikke."
"Ikke? Han begik selvmord to dage senere.
Har du glemt det?
Han sagde, hvis vi ikke grinede ad alt, begik han selvmord.
Og det sagde han ikke for sjov.
Husker du det flot svungne selvmordsbrev,
så man vidste, han ville gøre det?
Det tog nok uger at skrive det. Gennemtænkt."
Mit selvmordsbrev bliver bare teksten til "Thong Song".
Man finder mit lig og tænker: "Du gode Gud!"
"Thong, th-thong-thong-thong."
"Hvorfor så meget Sisqó på sidste rejse?"
Hvis man overvejer selvmord...
hvorfor så ikke prøve autoerotisk kvælning
og se, hvad alt det postyr handler om!
Vi er alle nysgerrige. Vi gør det ikke.
"Hvad nu, hvis jeg faktisk dør?"
Men ønsker man allerede at dø, burde man prøve det.
For at se, hvordan det er.
Hvad, hvis det er skønt?
Hvis det er så skønt: "Jeg tror, jeg vil leve"?
"Selvmord reddede mit liv."
Kommer til efteråret på CBS.
Selvmord reddede mit...
Jeg elsker, når folk bukker for korrekt.
Det er så klamt.
Buk bare. Vær sådan: "Okay, tak."
Nej, I gjorde ret i at klappe der.
Jer hjemme i stuerne. I gav mig nok også en stående klapsalve.
Nej, publikum gjorde ikke, men det er lettere hjemme.
Stående klapsalve og så: "Nu, jeg står op, kan jeg lige pisse."
"Skal jeg pause det?" "Nej, jeg er vist med.
Jeg forstår det meste, han laver."
Husker I, at hvis nogen for ti år siden sagde:
"Jeg så en dokumentar," og folk tænkte: "Nørd!"
Siger man nu: "Jeg så en dokumentar,"
tænker folk: "Selvfølgelig. Det er jo samtaleemnet.
Man må se mange af dem for at vide, hvad der sker,
hvad der skete, og hvad der nok vil ske."
Så I dokumentaren om O.J. Simpson?
Så få mennesker så den, hvorfor?
Den er utrolig.
Hans ene barndomsven med den ru stemme?
Ved I hvem? Den gut...
"O.J....
Som barn...
myrdede O.J. altid folk.
Jeg sagde: 'O.J., du må ikke myrde fo...'"
Hvad gjorde han for ... Hvorfor var...
"O.J."
Hele livet sagde hans venner: "Du må sige noget."
"O.J.!
Jeg tror ikke, han dræbte Nicole.
Jeg tror, han dræbte Ron Goldman.
Så dræbte Nicole uheldigvis sig selv."
Han har de mest lamme teorier.
"Altså, jeg tror, Nicole og Ron...
dræbte O.J....
og så stod de to...
sammen...
for den, vi nu kender som O.J."
Dokumentaristen tænker: "Jeg kan ikke de optagelser.
Ingen af dem. Hvor fik du det fra?"
"Det ved jeg ikke.
Jeg har ikke set ham i vel 35 år.
Måske gjorde han det. Det gjorde han faktisk."
Nogle dokumentarer kunne vi godt undvære.
Som Planet Earth og Life.
Hvem er lige så optimistisk omkring vores intellekt...
som folk?
Vi er der ikke endnu.
Jeg behøver ikke kende til arter på bunden af havet,
jeg aldrig kommer til at møde.
Lad os forenkle det.
Lave dokumentarer om simple ting. Forstår I?
Hvordan virker mikroovnen? Ingen af os ved det.
Ingen af os har nogensinde vidst det.
Siden vi var børn ... "Det er stemme-pind-dimsen."
Spurgte man: "Hvordan virker den?"
Mig: "Lyden flyder vel hen over metalburet.
Metalburet er sådan: 'Kom herind!'
Så går den igennem lydslangen."
Mit bedste bud.
Jeg er 36.
Mit bedste bud kunne et barn ryste lige ud ad ærmet,
første gang de overhovedet tænker over det.
"Jeg ved ikke. Jeg tror bare..."
Okay. Altså...
Enten er man fremmelig eller på vildspor.
Beton?
Beklager for den teknologisnak.
Hvad fanden er beton? Hvad?
Flydende og vællingagtig, og så er det hårdt for evigt?
Bare hårdt for evigt.
Okay, Illuminati.
Okay.
"Held og lykke med at fragte mig i en almindelig bil.
Jeg skal i en hamsterhjul-bil, hvor hjulet konstant kører.
Jeg kræver meget. Jeg er beton."
Spørg betonfolk: "Hvordan virker det?"
"Ved du hvad? Jeg aner ikke...
Det er bare flydende og vællingagtigt,
og så er det bare alle bygningerne, ikke?
Det er virkelig alle bygningerne."
Har I spurgt, hvordan pladespillere virker?
"Altså, nålen fanger lyd..."
"Hvad?
Hør for fanden lige dig selv!
'Nålen fanger lyden'?
Hvad betyder det overhovedet?"
"Der er riller i vinylen, og nål..."
"Hvad sker der i rillerne,
som nålen ved og kan fange?
Hvad sker der fysisk i den..."
Showet er nu slut.
Sluk de falske kameraer. Vi behøver dem ikke.
Vi kører bare derudaf og finder ud af ting, nu.
Ultimate Frisbee. Det spilles stadig.
Har I set Ultimate Frisbee?
Hvad siger det om jer?
Hvad ser I dog på?
Nogen i forsvar: "Kast ikke den Frisbee!"
Nogen i angreb: "Det gør jeg, Jason! Flyt dig!
Flyt dig, Jason!
Det handler om at kaste en Frisbee."
Når nogen beder mig kaste en Frisbee, siger jeg ja.
Hjernen siger: "Du aner sgu ikke, hvad du laver."
Enten er man fremragende, eller også er man som mig,
hvor man for hvert kast tænker:
"Jeg beder dig, flyv nu.
Land tæt på den anden person.
Undskyld!"
Man råber: "Undskyld" rigtig hurtigt.
Lige før, man slipper den. "Undskyld! Sådan!"
Har I prøvet, hvor den straks ryger sidelæns?
De tider kommer aldrig igen.
Man kaster den og tænker: "Nej!
Fandens!
Det var ikke mig!
Det var ikke mig."
Har I set nogen kaste en Frisbee sådan her?
Man får ikke sex ud af at kaste med Frisbee.
Læg den væk.
Der er intet i vejen med dit klassiske 1950'er-diskoskast.
Der blev undfanget mange børn den nat, man så sådan et kast.
"Se, hvordan han kaster den." "Neil, løb langt!"
"Flot holdning."
"Hvad laver I damer i aften? Der er den!"
"Så I, hvordan han kastede Frisbeen?
Jeg håber, jeg må sutte ham lidt af bagefter.
Mænd, der opfinder et Frisbee-kast på det niveau...
har den slags pik,
jeg gerne vil smage.
Hvis jeg får chancen.
Der bliver helt sikkert kø."
Lækkert.
Der er en, du skal møde herovre.
Du griner sådan, og fyren griner sådan.
Ville I se det, hvis det var alt? "Men altså...
Hvad sker der ellers?
Altså, har du smagt et kødbolle-flute?"
Okay.
Tænd kameraerne. Tænd dem.
Jeg kører gerne min rutine i 20-30 minutter til en time,
og så optager jeg det.
Jeg vil køre et par valg-vitser, hvis det er...
Jeg ved, at folk...
Jeg ved, at hvorend I ser det her, hvornår det end er, tænker I:
"Vent, valget er overstået. Vi kender resultatet."
Men os herinde ... vi kender det ikke.
Se lige, hvor glade vi engang var.
Vi plejede at være så glade.
Så faldt alt fra hinanden.
Personligt er jeg meget spændt,
for dette valg handler om inspiration.
Barack Obama blev den første sorte præsident.
Det er inspirerende.
Vinder Hillary Clinton, er hun første kvindelige præsident.
Det er inspirerende.
Vinder Donald Trump er det inspirerende for menigmænd som ham.
Jeg går ikke og tror, at jeg kunne blive præsident.
Men nu ved jeg ikke længere. Det gjorde han, ikke?
Hvad gør jeg? Skal jeg udfylde en formular?
Indsender jeg et bånd? Hvordan starter jeg processen?
Man skal også være optimistisk.
Vinder han, skal vi alle dø på samme tid.
Det er et helt specielt tilbud.
Enten fødes man til tiden eller slet ikke.
Det skete for dinosaurerne og nu for os.
Det er vildt.
Det er så fedt.
Sikke en måde at dø på, ikke?
Hvis man dør nu, er det: "Alle mine venner lever stadig!
De skal alle ud at spise!"
Lad os indrømme det her og nu.
Det er det største adrenalinsus, man får i denne alder.
"Vi skal ud at spise i aften." "Må jeg komme med?"
"Vin til bordet? Vi lever livet farligt, nu."
Jeg vil gerne være mentalt til stede her,
men jeg regner hele tiden.
Hvordan deler vi regningen?
Betaler Kathy selv? Gør hun?
Hvem her er i 20'erne? Er her nogen i 20'erne?
Ja!
Få lidt tiljublen og klappen.
Nyd det. Virkelig. Jeg prøver ikke at være idiot.
I har noget lige nu, som I skal værne om.
I tænker nok: "Jeg går ud. Jeg kommer hjem så sent.
Jeg er ud til klokken 3:00 eller 4:00. Jeg lukker stedet.
Jeg drikker så mange shots.
Du skulle se mig.
Jeg drikker så forbandet meget.
Ved du, hvordan jeg adskiller mig fra andre?
Ved at drikke så mange shots.
Jeg kan slet ikke holde op.
Jeg påtvinger andre dem.
Drik en med mig. Det skal du!
Vi skal gøre det sammen.
Jeg håber, det smager fælt, så man ser, hvem der gør det bedst."
Et shot er det eneste, der kan smage som lort, og alle er sådan:
"Det kalder jeg en rigtig drink."
Var det mad, spiste man det ikke.
"Hvis det smager som lort, ved man, det er godt."
"Jeg drak et shot, og det smagte som æbletærte."
"Fordi du er en svækling."
Hvem ville ikke drikke æbletærte?
Når man er over 30 år, er det forbi.
Man har ikke engang valget.
Man tror, man kan fortsætte, men nej.
Kroppen begynder at blande sig.
Kroppen siger: "Hvad er det? Pizza klokken 2 om natten?
Okay.
Held og lykke.
Held og lykke, makker.
Held og lykke.
Jeg håber, du er klar klokken 03:45
til en forrygende omgang halsbrand.
Hent bare dine mavesyrepiller.
Hent mavesyrepillerne.
'Jeg skal have mavesyrepiller!'"
Når man har tømmermænd i 20'erne:
"Giv mig en Panodil og noget vand."
I 30'erne er det som at skyde pile på en tank.
Og man fik kun tre drinks.
Den ene var en sodavand, som jeg ikke har drukket længe.
Hvis nogen sagde,
man kunne tage i byen og blive ude, så længe man ville
og drikke gratis hver eneste aften
eller betale 20 dollar for at gå i seng kl. 20:00...
ville man lægge 40 dollar for at sikre, at det nu også skete.
Sådan: "Det dobbelte. Og snyd mig så ikke, makker.
Ikke gøre sig klar klokken 20:00.
Klokken kvart i finder vi min pyjamas frem.
Klokken 20:00 skal jeg være klar, ikke?
Jeg sover næsten! Lad mig være!"
Jeg forstår ældre mennesker nu.
Som barn forstod jeg ikke bedsteforældrene.
Det gør jeg nu.
"Vi spiser klokken 16:30."
"Hvorfor ikke?"
Aftensmad 16:30. Sove klokken 18:00. Op klokken 02:00. Se verden!
Se hele verden. Kun sådan kan det ske.
Kun, hvis man står op klokken 02:00.
For når man vågner klokken 02:00 ... Ja!
Min bedstefar greb morgenavisen på terrassen
og råbte: "Jeg har ventet i en halv time!"
Det er en eventyrer.
Jeg prøver bare at sige,
hvis vi alle dør på samme tid,
er det, som om ingen dør.
Vinder Trump, lever vi alle evigt.
Trist nok er det et slogan, man måske kommer til at høre.
"Stem på mig, så lever vi evigt." "Hvad? Okay.
Bliver frikvarteret længere?
Han ved noget, vi andre ikke ved.
Det kan jeg lide."
Jeg foretrækker endnu en kenyaner i de næste fire år.
Ved I, hvad jeg mener?
Nogle tænker: "Der stoppede vitsen, og manifestet begyndte."
Og folk der klapper ... det er et lidt blandet signal.
Som: "Tror I ikke, han er amerikansk statsborger?"
Er I enige i min sarkasme,
eller forstod I ikke sarkasmen?
"Ja! Få endnu en kenyaner!"
Jeg ved Obama er amerikansk.
Mange tror det ikke. En af dem kan blive præsident.
Hvis I ikke er skræmte endnu, så tænk over det.
Jeg forestiller mig, han ikke er amerikansk statsborger.
At være den første sorte præsident her,
med alt det lort, landet har oplevet,
og racespændingerne nu,
det er helt utroligt.
Men ikke engang at være amerikansk statsborger?
Hvad?
Undskyld, hvad?
Det er ufatteligt!
Jobbet er dit, til du ikke gider mere.
Var han virkelig ikke amerikansk: "Der fik du os, så jobbet er dit.
Vi er klart ikke kompetente til det.
Det er dit, makker."
Er han virkelig ikke amerikaner,
kan I så forestille jer første nat med Michelle i Det Hvide Hus?
Ham: "Kan du fatte det her?
Det var bare en spøg! En spøg.
Jeg troede ikke, det kom så vidt.
Jeg troede aldrig, det kom så vidt."
Michelle: "Hvad gør vi? Hvad fanden skal vi gøre?
Vi kommer med en udtalelse: 'Det var en spøg' og smutter."
"Okay, lad os tage det roligt."
Hvis man vidste, det var sket, havde man sagt:
"Lad os give dem 12 år.
De er så søde. Vi siger 12 år."
Jeg ville elske, hvis han på sidste dag kom frem og sagde:
"Jeg må være ærlig over for jer.
Jeg er ikke engang amerikansk statsborger."
Ville vi ikke alle, selv hans hadere,
tænke: "Det gjorde du bare ikke, Barack!
Hvad?
Dit store røvhul!
Du er sgu god, makker.
Du er god. Toppen.
Hvordan gjorde du? Vi tjekkede det.
Du er den eneste præsident, hvor vi har tjekket det."
Ikke noget racistisk. Lad os komme videre, ikke?
Ind under gulvtæppet med det. Ingen skade sket, vel?
Hvis I tror, det er let, så gør det.
Det er min erklæring.
Hvis I tror, det er så let at gøre,
så tag til et andet land, og bliv deres præsident.
I bliver ikke engang juridisk rådgiver, for vi aner ikke, hvad det er.
Det har vi aldrig vidst.
I valgboksen tænker vi: "Juridisk rådgiver?
Okay. Hvem har et sejeste navn?
Det ved jeg ikke."
Hvad laver juridiske rådgivere? Hvad laver borgmestre?
Som barn, havde man styr på det: "En borgmester styrer byen.
Det så jeg i en Richard Scarry-bog."
Så blev Marion Barry anholdt for narko i 1990'erne.
Folk tænkte: "Men han er borgmester!"
Så blev Rob Ford taget for narko i Toronto.
Måske skal vi, folket,
træde et skridt tilbage og spørge os selv:
"Tager borgmestre narko?"
Måske gør de alle sammen. Vi ved det ikke.
Vi aner ikke, hvad de laver.
Vi ved det ikke. Det er det, de laver.
De to her blev bare taget i det.
Som at ikke alle herinde har en spritdom,
men vi har alle kørt fulde, ikke?
Det er det samme, bare med narko.
Og det er en folkevalgt politiker.
Ellers er det helt det samme.
Det er det, de laver.
De går rundt og tager narko og bærer deres kæmpe sakse.
Saksene kan ikke købes nogen steder.
Det er den største forbrydelse.
Hvor køber man den slags?
Nogle af jer tænker: "Prøv Etsy." Det gjorde jeg.
Den eneste research for hele showet.
Jeg kunne have googlet "juridisk rådgiver."
Jeg er skideligeglad.
Men giv mig det sakseguld.
Her, klip båndet med en almindelig saks.
Nej!
Det ville ikke fungere.
Den kan ikke klippe i denne type silke.
Jeg må have min kæmpesaks, hvis skaterpark-institutionen skal kunne åbnes.
Jeg ved ikke, hvad en skaterpark-institution er,
men det lyder sjovt, folk griner, og så er alt fint.
Homo-republikanere. Hvad ved de, vi ikke ved?
Altså...
er der noget på nettet, hvor jeg kan involvere mig?
Jeg prøver at støtte jer, men prøver I selv at støtte jer?
"Ja, jeg holder med et politisk parti,
der ikke mener, jeg fortjener at indånde samme luft som andre.
Mange af dem, hvis de kunne,
ville nok prøve at slå mig ihjel.
Men ved I hvad?
Inderst inde
er jeg skattemæssigt konservativ."
Har I stået i haven om aftenen
og set på himlen og tænkt, hvad det alt sammen betyder?
Her er vi på en klippesten, der svæver i rummet.
Hvad det så end betyder.
Vi ved ikke, hvordan vi endte her, eller hvor vi skal hen.
Vi ved ikke engang, hvad det er, vi eksisterer i.
Man ser stjernerne, og de er der ikke engang.
Vi ser bare endelig lyset fra dem.
Alene det er så ufatteligt,
at man vil råbe mod himlen...
"Bruger vi for mange penge?"
I ved, de store spørgsmål i livet.
Vi er tilbage efter reklamerne.
SWANKLENDE SPØRGSMÅL
IKKE EN RIGTIG TALKSHOW-VÆRT
Jack White, du er revolutionær kunstner.
Du er kendt for at komme først på forskellige områder.
Rory, du har aldrig lavet stand-up før.
ALDRIG LAVET STAND-UP
- Jeg har aldrig lavet stand-up. - Jeg klarer det her.
Jack klarer den.
VISIONÆR KUNSTNER, REVOLUTIONÆR TÆNKER, PRODUCER
Rory har aldrig før lavet stand-up.
Hver gang jeg har set en stand-up'er
eller folk, der har afprøvet materiale,
skrevet det, researchet,
forberedt sig, banet vejen.
- Professionalisme. - Det har vi set.
Hvad med én, der ikke aner, hvad han laver,
er på dybt vand, uattraktiv
og nok ikke særlig sjov?
Hvordan ville det være?
Hvorfor lægge dette interview midt i din special?
Som komplet amatør, der laver stand-up for første gang,
har jeg ikke ret meget materiale.
Ikke nok, faktisk.
Så jeg lagde en sketch i midten for at bruge lidt tid.
Du ved, at Jack sprang ud. Jeg synes, det er lidt sejt.
Og...
Nej, vent. Det var min sidste tanke.
Spændende.
Begejstrende.
- Ekstatisk! Og jeg... - Okay. Rykker du dig lidt?
- Ja. Bare til siden? - Tak.
- For tæt på. Er det passende... - Klart.
Men, når du er så begejstret
og så engageret i det...
Faktisk må du gerne rykke lidt mere.
Herover?
Så du tænker, hvor idéerne kommer fra,
hvis jeg får energi af begejstring?
Da jeg er helt ny i hele processen...
Stop et øjeblik. Kan vi få en sofa mere?
Det er ukendt for mig. Noget, jeg ikke havde prøvet før.
Så, jeg var bare ... ekstatisk.
Hvad er det her?
Bourbon fra Kentucky. Én af få.
Jeg byder alle vores gæster på det.
En god, speciel måde at afrunde på.
- Virkelig pænt af dig. Tak. - Skål.
- Godt, jeg kan dele med dig. - Lugter skønt selv så langt væk.
Det kunne være sjovt, hvis du har et par vitser nu.
- Jeg ... Skal jeg gøre det? - Ja.
Okay. Lige her i studiet?
Lige her for publikum.
Hvad er bedst? Bare her fra sofaen?
Jeg ville stå op. Det hedder jo stand-up.
Ja, okay.
- Hvad med...? - Det er fint.
- Er det...? - Hvad med herovre?
Ja, okay.
- En smule... - At flyve er selvfølgelig...
Nej, en smule længere. Jeg ville ikke afbryde.
Når man kommer til lufthavnen...
- Jeg ville gå længere endnu. - Okay.
Man får mange skygger.
Når man kommer, og sikkerhedsvagterne er...
Nej, lidt mere. Bare en smule.
- Længere ud? - Ja.
Okay. Så er man allerede bange for at flyve.
Og vi er al... En smule mere.
- Lige et nøk. - Så er vi der.
Hvornår forstår de, at vi alle kender til det med skoene, hvad?
De siger, man skal tage skoene af.
Altså: "Hvem ved ikke det nu?"
Er der nogen, der siger: "Hvad?
Skal jeg tage skoene af?"
Sker det, skal personen anholdes og dræbes.
Sikkert ikke en terrorist, men det forsinker alle.
Hvad er terrorisme sådan helt lokalt?
Hvad er terrorisme lokalt?
At bremse køen? Den slags behøver vi ikke.
"Hvornår startede det?" "Dræb ham!"
Jeg er alt for langt væk. "Dræb ham!
Foran alle! Alle kigger!
Alle. Nej, søde. Alle kigger.
Alle kigger.
Bliv aldrig sådan."
Det er meget stressende, når man har med sikkerhedsvagterne at gøre.
Man klæder sig ikke af og på sidelæns hjemme,
men der skal man være atlet for at komme igennem.
Skynd jer!
Folk i tårer: "Jeg vil bare se familien igen!
Må jeg beholde min sweater på?
Du godeste! Jeg lagde ikke pungen i kassen!
Hvad sker der nu?"
Ingen punge!
Det er så stressende.
Når man står i zigzag-køen,
så har man bare en fest.
Det øjeblik, man rører en kasse, er man i bokseringen. Uden venner.
Ingen kammerater.
De tager tid på en, fra man rører kassen.
"Kan du ikke gøre det hurtigere?
Hvor mange kasser skal du bruge?
Både bærbar og iPad? Hvor fanden skal du hen?"
Så skal man igennem Stargate-maskinen.
Hvad er det?
Hvorfor gør vi det bare? Hvad er det?
Spørger man: "Hvad gør den?"
Siger de: "Altså,
viser os dine svedmærker, så vi kan håndtere dem."
Næste gang I træder ind i Stargate-maskinen,
så se på personen udenfor, sådan:
"Aner det ikke. Los Angeles, 1984, måske."
"Vil De træde ud?"
"Hvor længe var jeg væk?"
Gør det. "De kan træde ud nu."
"Hvor længe var jeg væk?
Hvor er jeg?"
"Meget morsomt. Gå nu ud til Deres fly.
Damen med babymaden, hvorfor er De her?"
"Jeg kommer fra fremtiden for at dræbe en dreng."
"Tag deres taske. Gå ud til Deres fly.
Dame, kom herover!
Hvorfor vil du made spædbørn?"
Nå, det var min lufthavnsrutine.
Tror du, Jesus var hvid, må du ikke udtale dig om våbenloven.
Okay.
Ikke alle er enige.
Vi ved nu bedre end før, at uddannelse er dyr.
Nogle blandt publikum tænker: "Jesus var da hvid."
I gør det bedst.
Sådan vil jeg leve.
Det kan jeg ikke.
Jeg må herop. Dykke ned i det.
Jeg mener, hvis I vil have forandringer,
må man begrænse folks mulighed for at stemme.
Jeg ved det.
Det lyder ikke progressivt.
Det gør folkemord heller ikke.
Folk hader folkemord.
Hvorfor?
Fordi det er brugt på værste vis
hver eneste gang igennem historien?
Det gør det ikke til noget dårligt.
Hvis jeg sagde, at i morgen
samler vi alle racister og homofober
og dræber dem,
ville alle de kloge så ikke sige...
"Pokkers. Den udgave har vi ikke prøvet.
Det kunne faktisk virke."
Måske handler det ikke om hudfarve eller religion.
Måske bare: "Hvem er narrøven? Få ham væk herfra."
Og benægtere af global opvarmning. Vi rydder bulen.
I forstår det. I er fede. I forstår.
Jeg tror ikke på global opvarmning,
men jeg tror på historien om Noahs Ark.
Hvor fyren advarede alle om det vilde vejrskifte,
og alle sagde: "Hold nu kæft, Noah.
Stjæl ikke alt træet, så du kan sejle ud og kneppe dyrene.
Sådan ser det altså ud.
Sådan ser det ud for os, mand.
Det ligner en slags sex-skib, du er ved at bygge.
Ellers må du komme ned på kroen
og sige noget, for folk snakker altså.
Folk snakker sgu.
Vi kender dig ikke.
Folk snakker, mand.
Du er tudsegammel.
Det er ingen andre."
Hvad angår våben, så er det ikke alles kop te.
Ikke alle hader våben.
Måske skulle nogle våben fjernes.
Men vi ved, at lige nu
er alle våben tilgængelige.
Og nogle mennesker samler på dem.
Andre plukker blomster og håber, det hele går over en dag.
Tro mig, det går ikke over.
Man har bildt jer ind engang, at det er os imod dem.
Vi ved bare ikke, hvem "dem" er.
Men det bliver socialister imod liberale,
og det bliver et blodbad.
Så, mens man stadig kan købe våben...
Overvej at få jer et par stykker.
Til når helvede bryder løs.
Folk skal ikke komme brasende ind,
og I står: "Jeg har masser af grillknive!"
Jeg sagde til konen: "Vi bør købe et våben."
Hun sagde: "Hvorfor det?"
Mig: "Jeg ved ikke. Vi ønsker måske vand om ti år."
Jeg vil leve i nuet, som alle andre,
men jeg må leve lidt i fremtiden.
Forstår I? Se lidt længere frem.
Kig ned ad Fury Road, folkens.
Så I den dokumentar? Gjorde I?
"Jeg troede, det var en film," eller hvad?
"O.J. hadede vand.
Vi ville stå sådan: 'O.J.
Vi skal bruge vand.'"
Jeg efterligner ikke, for jeg stinker til det.
Men den her er tæt på, tro mig.
Når I ser dokumentaren, tænker I: "Du godeste.
En skam han begik selvmord. Han kunne have tjent på at lave stemmer."
"Ved du hvad?
O.J."
Jeg kan ikke lide, som nogle reagerer på knust glas.
Har I set dem?
Hvad, hvis det var alt? "Har I set dem?"
Glas knuses, og de siger: "Lad det være!"
Hold dog kæft.
Det er ikke første gang, folk ser det.
Ingen spæner hen:
"Lad mig samle stykkerne op med mine bare underarme
og putte stykkerne i munden, til jeg finder en skraldespand.
Nej, put stykkerne i min mund."
"Ingen går barfodede rundt."
Er du sikker?
Da jeg hørte glasset knuses, tog jeg straks badetøj på.
Var det spildte kræfter?
Hvor er glasset? Juhu!
De her "sæt kryds nu" til folks bryllupper.
I ved, hvad jeg mener. For-invitationerne.
Hvornår startede det? Hvorfor?
Hvorfor tænkte man: "Før invitationen
sender vi vores venner en for-invitation
som for at sige: 'Psst! Sæt dagen af.
Invitationen er på vej.
Du er én af de udvalgte.
Nemlig. Samme oplysninger på begge invitationer.
Dog på for-invitationen
får I et fedt, usikkert billede af os.
Det fanger. Sæt det på køleskabet.
Pynt dit hjem til med vores ansigter.'"
Man ser billedet og tænker: "Pis også.
Det kan jeg ikke tage med til."
De ser på én sådan: "Det er sand kærlighed, ikke?
Vi er på Lars Tyndskids mark ved en forladt lade.
Kom til vores bryllup.
Se lige os. Vi står i ske
og griner ad noget, den ene har sagt.
Kom til vores bryllup!
Se, vi er på en bro midt i en sø.
Vi bor langt fra en sø. Hvordan kom vi herhen?
Kærlighed!
Kærligheden fik os til at tage disse klæbrige billeder.
Vi anede ikke, fotografen var der.
Vi står bare altid sådan."
Og de billeder er aldrig fyrens idé.
Når man får for-invitationen af sin ven, er man:
"Hvad helvede er det? Hvad?"
Fyren siger aldrig: "Hør.
Lad os tage et billede med hovederne sammen og lukkede øjne.
Bare som reserve.
Hvis vi ikke bruger det med mig i bar mave på en hest.
Ikke?"
Vil du invitere til bryllup, så send et stykke papir.
Fra et kladdehæfte er perfekt.
Skriv den med fedtfarve. Spar pengene.
Send mig et stykke papir med datoen på,
og sig, om der er alkohol til receptionen.
Hvis I ikke serverer alkohol
til jeres bryllup,
så mand jer op, og skriv det på invitationen.
Opdag på den hårde måde, hvor mange venner og familie...
der virkelig gider jeres bryllup.
Man kommer frem ... "En øl, tak."
"Vi har ingen alkohol."
"Hvad fanden har jeg så lige gennemgået?
Et lorteskuespil?"
Det er bryllupper.
Et lorteskuespil.
De eneste, der kan lide det, er deltagerne. Altid.
Alle tilskuerne er sådan:
"20 minutter mere, så drikker vi os i hegnet!"
"Ikke til vores bryllup!
Vi inviterede Jesus."
Jeg var til et bryllup uden alkohol.
"Jeg håber, de får diarré på bryllupsrejsen."
"Det var ikke pænt sagt."
Mig: "Ikke? Jeg ville have ønsket, de døde i nat."
Intet får mig i dansehumør som en kæmpe kop sød te!
Jeg vil gerne være helt til stede og klar over, jeg danser dårligt.
Den søde te minder mig om det hele vejen.
Jeg har brugt en kunstig vagina.
Gutter, vær ikke sådan.
Vær ikke sådan.
Jeg var til et show ved en festival i Texas.
Alle optrædende fik en gavepose.
I den var en kunstig vagina.
Jeg ved ikke, om det var for sjov.
Jeg tog det alvorligt.
Jeg talte med mig selv...
og omprioriterede straks hele min eftermiddag.
Jeg sagde: "Rory, vi har før droppet frokost og overlevet.
Det gør vi også denne gang."
"Fuck den her!" Højt i en hotellobby.
"Jeg tager pikken frem!
Jeg må gøre det!"
Nogle kvinder her tænker:
"Klamt, at han brugte den kunstige vagina."
Andre er ligeglade.
Nogle tror stadig, jeg sagde "pagina."
Nu ved I, hvem I er.
Det gør de andre også.
"Hvad er det så?" "Aner det ikke.
Manden er skør. Aner det ikke.
Jeg ved det ikke."
Mænd herinde,
der synes, det er klamt, jeg brugte den,
bør se på fakta.
Man er i en by, man ikke bor i,
alene på et hotelværelse.
Og så får man en kunstig vagina.
Så fuck jer,
hvis I tror, man ikke ville gøre det selv.
Man gør det øjeblikkeligt selv,
fordi man må vide det.
Hvordan er det?
Nogle herinde tænker: "Jeg behøver ikke sexlegetøj."
Bliv voksne.
Hvis I stod på fortovet nu,
og nogen kom i en Ferrari og sagde: "Hop ind,"
ville man ikke sig: "Jeg har selv en bil."
Nej. Man hopper ind.
Og så indser man, det er en forklædt Kia Rio.
Det foregår sådan her.
Vitsen er i to dele.
Man tager en falsk gummi-vagina...
ud ad indpakningen
og lægger den i varmt vand
i fem minutter.
Aldrig nogensinde har man...
følt sig mere latterlig.
Ude på et hotelbadeværelse...
nøgen, fordi man er klar.
Man er klar. Man ved ikke, hvad der kommer til at ske.
Vær klar. Vær nøgen. Vær klar.
Stående over vasken
som et barn over et dinosaur-æg i vandet.
Jeg kan ikke vente, til vaginaen er klar!
Jeg elsker at turnere! Det bringer det bedste frem i mig!
Når man gør det på et hotelbadeværelse,
er der en anden sammen med en,
og de ser hinanden, når man ser i spejlet.
Han har nogle spørgsmål.
Rory, hvordan skete det her?
Hvordan kom det så vidt?
Du er gift.
Din kone kender vel nogen, du kan gå i seng med.
Kun få griner ad den del.
Hun ønsker klart, jeg ville droppe det.
Men nu er der kamera på.
Jeg kan ikke stoppe nu.
Det er sagt.
Jeg tror, at livet faktisk handler om...
Faktisk ... Og værsgo. Nu starter min special. Værsgo.
Jeg tror, livet faktisk handler om...
at indse, at vi alle har flere lag,
som vi selv har lavet af en grund.
Beskyttelse. Uanset årsagen.
Man finder kun ud af, hvem man egentlig er,
og viser ens sande jeg til alle andre,
hvis man fjerner de lag.
Nogle fjerner lagene i en ung alder.
Man ser, de har et godt liv.
Andre på ens alder har ikke fjernet et eneste lag.
Og man tænker...
Det er det lag, jeg fjernede den dag.
Jeg opdagede...
at jeg er en fyr,
der vil kneppe det, I har.
Hvad har du derovre? Nogle livløse objekter?
Må jeg stikke min pik i dem?
Sådan en er jeg.
Jeg knepper en kunstig røv, hvis I har en.
Det ved I jo godt, hvad er.
Ingen kan fjerne pop-up-reklamer så hurtigt.
Jeg siger ikke, I har en, men I ved, de er derude.
Ingen ben, ingen krop. Bare en røv, man kan dyrke sex med.
Ja, showet starter og slutter samme sted.
Jeg håber, at dem der sad længe på wc, kommer tilbage til sofaen nu.
"Hvorfor ser du det stadig?" "Du gik glip af meget andet.
Han hader kvinder."
Jeg så på en kunstig røv i cirka fem...
Ti stille, folkens. Ikke nu.
Ikke så tæt på slutningen. Gå ikke nu.
Lås dørene. Er de låst? Så er alle døre låst.
Jeg så på sådan en i fem minutter.
Jeg tænkte: "Hvis ingen opdagede det,
ville jeg dyrke sex med den.
Jeg spiller den alligevel af." Ikke, gutter?
Den dårligst arrangerede afslutning.
Okay. Kun mig.
Jeg troede, vi alle skulle være med, men...
Kvinder, ved I godt, at mænds...
hjerner i 20'erne siger: "Spil den af lige nu,"
og vi tænker: "Klart nok."
I 30'erne siger hjernen: "Spil den af lige nu,"
og tro mig, vi tænker alle:
"Hvornår fanden stopper det her?
Jeg gider ikke det pis mere.
Det har varet i 20 år.
Jeg har ikke nydt det i 10 år. Jeg gjorde det kun, fordi jeg troede, jeg ville dø.
Hold dig væk fra mig...
og fra min familie."
Spørgsmålet er, hvis man køber en kunstig røv...
hvor gemmer man den så henne?
"Min ligger under sengen."
Virkelig, din galning?
Mit barn måtte hellere finde en ladt pistol i huset.
Meget mindre pinligt end den dag, hvor ungen siger:
"Far, hvad er det her?"
På en måde din mor, når hun er væk hjemmefra.
Mange tak, folkens. Det glæder mig.
Tak. Mange tak, folkens.
Mange tak skal I have.
RORY ER NR. 1
Rory!
Det her er fantas...
Hør! Det er det bedste. Gør I altid det her efter hvert show?
- Få ham derind. - I er bare de bedste.
Nej, smid mig ikke i skraldevognen!
- Det stank. - Hallo!
- Han var bedre end Todd Glass. - Hvem?
TIL MIT LIVS KÆRLIGHED, JORDAN,
OG MIT LIVS LYS, ELLIOT.
Tekster af: Pia C. Hvid